116 31 61MB
Serbian, Croatian Pages 598 [315] Year 1985
BIBLIOTEKA MARKSIZAM
LESEK KOLAKOVSKI
Uгedn;k DIMITRIJE TASIC
GLAVNI TOKOVI MARKSIZMA Tom III Prevod dr RISTO TUBIC Predgovor dr PRVOSLA V RALIC
G1nvn: i oc\gov:>t·n: uгedn.!k VIOOSAV STEVAI'\OVIC
BEOGRADSКI IZDAVACKO-GRAFICКI ZA VOD BEOGRAD 1985.
Na:slov Ol'lig�inala LESZEK KOLAKO\VSKI
MARKSIZAM KOJI SE NE PLASI КRITIKE
GLOWNE NURTY MARKSIZMY Powstanie - Rozwoj - Rozklad Tom Ш Instytut LiteracЮi, Par)-z 1978. tC1 Leszek Кolakowski 1976
U pogovoru drugom tomu Glavnih tokova maтksizma Le�eka Kolako,vskog, pod naslovom »Kuda vodi bezob2Urna
krrtika marksizma«, zakljuci:1i smo da na.m. Kolakovэki, zbog nedogmatske krittke marksizma, ostavlja mogucnost da bUJdemo jmane ntni kгi. ticari onih njegovih st an oVIiMa sa kojima ·se ne slaZ,emo. Od takve :imanenme kritike, nagl, a sИi smo, ne .эmе 1se •bez ati :zJЬog nas samЉ. '
Recenzeнti d1· PRVOSLAV RALlC ur RISTO TUBIC
Pred nama је sada uspeli prevod treceg tоша Glavnih tokova maтksizma. I ovoga puta ne .mozemo а da ne istak nemo sledece. Marksizam koji se ne plasi kritike anoze iz krittike marksizma koju obaVIlja Kolakюvэki da izvuce zna cajne podsticaje za svoj гazvoj. Ргvо, Kolakovski ne kгiti kuje apstгaktno neki doktrinarni шaгkэizam, vec u svoj o j kritici polazi od samog stanja marksizшa i socijaListiokih ideja i pгakse koja se ideo1o5ki obrazlaze maгksizmom. Ima, naime, kod Kolakovskog dosta slmene imanentne kri trike marksizma koja se, zato, ne moze tek dogmatski odba citi, vee se mora uzeti u obzir, uci и kritiC'ki razgovor i izaei iz njega i sa kritikom nihilistiбkog pristupa marksi zmu i usvajajuci deo plodne .kritike Le�eka Kolakovskog. Drugo, svakome kome је stalo do kritickog r azvoja mar ksizma te5ko је ne sloziti se sa Kolakovэlmm da savremeni konшnizam nije na ni vou ideja Marksa i maгksizma, da su mnoge izvorne Marksove ideje »izdane«, napu�tene, poli tioki potisnute. Sa tog stanov>iSta је takode nиZno unu tra�nje kl'litioko preilspiti.vanje u maгksizmu, i tu је Kola kovSki ta'kode podsticajan. Trece, tes.ko је Kolakovskog krШkovati zbog radika'lnli.h uV'ida u prirodu idejnih, teo-
h_
�. Uimanistiako..,komunistitkrih posledica . dogmatJ.Zma 1 �ta'l JIDJ.Zm�. Ne mogu se la:ko ospoтavati i uglavnom prec1zn1. naiaz1 о odredenom neskladu izmedu ��rk�izma kao d t�� i ocijaliJStii?kih ideja, partija, po . Ш�rckih poic:eta 1 poll �):{!Ih SlStema vladanja . Uostalom, rusu to neki posve oru.gmalni uvidi Kolakovskog. Davno pre �jeg , 1�48. godine i adalje, mnoge od tih protivree . nots i uoC11a Је upravo kr1 ticka marksisticka misao u Jugo slaviji. гijski!h, d.uho':'nih
?k
�
�
�
�
То је osnovni razlog zasto mislimo da se marksizam nastao na pr si _j 1;1gosloven� ke socija1isticke revolucije ne a plaS.i kr1tike markstzma koju obavlja Kolakovski. treba d Naprot1. �· Marksisticka misao j.ugoslovenske socijal!isticke . revoll:!Cl. Je up� avo u ?VIm vremenima, mora se razvijati i ! . pr�mtslJ. aJUC'l 1zla�e �z krJ.Ze u kojoj se revolucija nasla (� r �za kao ·� voluc1ona no isћodiste) i odgovarajuci na nihi � � ћsblS ku kl"ltlku n1a1·.ks1zma koj.u ta'ko bezobzirno (аН ne i neosmisljeno) obavlja Kola:kovski i mnogi · druoi ь strani i domaci »bezobzirni krШcaDi« mю'k-si;г;ma.
�
A:ko se hoce ozbИjno i kviblCko lpt·evl.adae realan interes radnog coveka - nacini su da se oЪogalji, uneSl·eCi, umim i dogmatJilzuje marksizam koji, sa ovakvim sadгZajem, ne samo sto nije oruzje prole tarijata u veHkom i!stoгijskom smiSlu te тееi (kao �niocu oslcbadanja radniiЭke klase i otudenog ljttd'Skog rada) vec је smetnja realnim •klasmm ЪогЬаmа.
Sa 6im se rpak ni:kako ne mozemo sloziti kada је ree о poslednjim i radikalnim sudovima, ocenama Le§eka Kola kovskog? Duzni smo da kriticki proЪlematizujemo »teo rajske« izvore teze Kolakovskog о kontinuitetu Lenjina i Staljina, da se kr1tickd usredsredimo na stav Kolakovskog о Lenjinu •kao »tvorcu totalitarne doktrine i principa tota litarne drZave«. Komentarisali Ьismo i misljenje autora о »SOvjetskoj vlasti«, о ulo:z.i sovjetske armije u drugom svetskom ratu. Takode Ъismo ponesto kritrcki rekli о tome kako Kolakovski vidi Мilovana Dilasa, nasu 1948. god.ilnu, "jugos'lovenSki revizionizam« - nasu firlozofsku эituaciju. �uzno је da se kritiCki odredimo i prema zavrsnom ode !Jku knjige, »EJpilogu«, koji, moze se tako reei, otkriva
VII
namere KolakovSkog: umesto intelektualne .kritike (koja problja kroz prvi i drugi tom, i delimiбno treei), povesti krsta§ki rat •sa marksizmom i .marksistima. Pre nego §to Sire komentarisemo navedenз otvorena pitanja koja poэtavlja Ko1akovski i koja smo mi postavili, stleгova alupost« one kolno sti k oje su dopгinele pobedi nad fas zmom. Prelaka је i .. ovэk: va »anabl2a« KoJakov.skog. Bitno је pita n�uverlJIVa П.Je: za�to se ст bavi ovalkvom »analizom«. jesu 1i to zaista reievantna filozo�ska pitanja. Jasno је da ј· е motiv Ko•la ko.v.skog drug'i, da i ovde ublra osobenu rentu dokazujuci talkтve ».iэtine«. ..кol:ako\.skii је posebno nadaгen za •si'ntetiбku interpr. e taCIJU ћlozofske misbl mrюgi'h pojedini:h fi:lozofa i filozof s-kiih �kola. Zna ajne su i .njegove proЬlematizacije koje ttt obavllja. Medut:i.m, iznenaduje kod Kolakovskog ртеЬ1·zо, gotovo vec u naslovu, kivaiJ.:if.ikovanje pojedini:h filozofa. Tu se Le�.k Kolalkovski o�Ъil�jno priЬliJzava doamatskittn ma nirima . Pl'li•mera radi: poglavlje u kome a vari о Derdu Lukacu on oslo':ljava »Derd Lukac u sluzЪi dog me«: TЭ'kve арrюме, prethodne kva1ifi:kaoije, pre svake anal1ze, ne prilice kriti:ciOm umov�ma. OCigledno је da је Kolakovski obavljao jedan drugi, nefilozofsk.i posao kada tako postupa. Lukac se ne moze tek oglasiti sarno za »i staknutog 1nterpretatora Marksa«. Svesti Lиkacev doprinos na. to da Ј.� on d�o »doba� prikaz Marksove filozofije« . oCigl�dno Ј.е . mZe smatrati revizionistom. Dilas је, .pise Ko1atkovs-k1i, potpuno odи•stao od uttopijskog mШjenja i vise puta је ukazivao na veze koje povezuju 011i.ginalnu .mat1ksistit:ktt doktгi•nu s ·nj.enom politickom г . ea1izacij om u fo.t·mi bko kratsЮog deэpotizma.
Moze se navesti vise razloga za nepotpunost ј in'llp!·O vizacij.u u tOij anali!z.i Kolakovskog. Tacno }е uoeeno da је za jedno vreme va•zi1o da је ta grupa »mozda najaktivniji krug marksistickih filozofa na svetи danas«. Kolakovski је, mettutim, na vise mesta neprecizan i r-·nda kada govori о Jugoslaviji u celini i on.da kada se bavi Di1asom i1i pak kada pise о nasim »filozofsk1im revizionistima«. Kada go vori о tome da 1i је i1i rrije Jugoslavija demokratska ze mlja, Kolakovski uopЭte ne uzima u obzir proizvodni i drustveni odnos, karakter poJitickog sistema, stvamu slo bodu, pokrebljivost i mobi'lnost Jjшli, otvorenost Jugos1avi je prema svetu. On te procese ле posmatra istorijЭki, pro cesualno, vec zakljOCиje. kao i vecina intelektualaca koji su ucenjeni •konceptom demokratije gradanSkog drostva, tek na osnovu toga da li postoji Ш ne postoji odredena -»policijska« represija. Као da ima uopste politickih siste ma Ъеz te represij-e, kao da uopste postoji drustvo bez policije, kao da nije empiгijSki utvrdljivo da zemlje koje koncentгi§u finansijэku i vojnu moc ne ugrozavajtt tck '>Eiffi() demQkratska ljudska prava vec i celovite ljudske XVII
slobode, poeeiV od eg2ri.stencilj:alnih •ра ·do svЉ civШzaC!ijskiih i duhoVIThi!h. Zanimljivo је uopste uCi jed!nom u razloge zaSto ikriblt(Jki, UJIIIOV1i kao sto ·su KolaJkovski mimoilaze ove prethodne ћmdamenta'lne humaJiliistiCike i civili!zacij'Ske teme. Sto se tn:ce ocene .da su fИozofi okupljeni oko »Praxoi sa« »ant!blenjilniэti«, mooe se delimicno pr.ihvaтtiti rmisljenje Gaje Pet:rovica da to nije 1sasvim .prec�ZJno karakter>Medutim, pise Gajo Petrovic, to .nije ni neka Ьа5 sasv:Шn pog1,e.Sna kaтa:kteriizaai1j а z!Ьog kojoe Ьi:эmо se mo:rali irozetno ljut�1Ji. Da nas је Kolalkovski opcenito oznaoio kao ,�lenjli!nis1Jioko-rmaJГksiэtiбki«. Kada је to Lenjin zaffita pot pisao 1dogmatэki katilblzis? Koji to udzbenlik dijamata nosi njegovQ iше? Је 1i Lenjim:ovo del.o, gene:ralno g1edajuCi, zai'Sta \S druge strane Mat�k>sove humanistiiOke antropologi je? Trebalo Ы negde i neikada objasniti zasto је va.Znije pг.ihvatiti kompliment jednog rad�kalnog kг.Иri.cara mar ksizma te tako lako pri.stati na tetzи da је Lenjin 5 dгuge strane Ma:I'kSOV1a hшnaJnizma. Sem toga, kako objaэniti no viji fenomen da >>ЪezoЪziJ.1IJJi ikritiiCaгi« Lenj�na sve cesce u Ko1akovskom traze svoju podтsku. Dodajmo, ovde na kra ju, da Kolako�ki j ugoolovensklu йlozo�sku .situacЩIU tek strukovno .razmatra, da ј е on vez.uje samo za jednu gгupu fiilozofa te ·је Ьi1no osiromasuje, da on tu situaciju ne dovodi u vezu sa Ъitnim duhoV1llim kretan.tima u promi sljanju jed.ne me.guce slobodne socijalisti:C!ko-samoupravne zajednioe lj11di. T.rehail.o Ьi uci и inteleokt·uailin.e, idejne, 1ogiOke, poliitic� ke i pэi!holoske razloge zasto Leseok Kolako'V'Ski, na kraju tre6eg toma Glavnih tokova marksizma, и zavrsnom ode-
XVIII
ljku pod naslovom »EJpilog«, ta'ko bezoiЬzr[\nO, radika;lno zall.liStavlja sve dalje tokove mar�ksisticke misli. Treba!lo Ьi, naime, utvгditl kriteuij•um na oэnovu koga blsmo verovali ocenama Kulakov.Skog iJ1i pa'k na6i ·dгugi kri:tecij.um za kri �ku rujegovih, vid&eшo, >>posle.dnjih sudova«. Citalac se zailsta na< l azi u jed!noj paradoksalnoj situaci}i: da li da na veru Kolaok.owkog odgovori svojom verom, da li .da na njegove maStovite &udove odgovю·a svojim fanta:z�Ъj1ЭJma, da ai da na njegove apokalipti.Oke ,zakljucke i•znosi svoje? Ka'ko, i da li, verovatiJ Kolako:v.эkorm? Da li post·upiti kao .Sto to Cirui. on: ie;neti .dogmatski, bez preшisa, argum€1!1tacije, katJegoniC!ke ЭUdOVe ISUp:rotne njemu? bli, mwda, 0glOOiiti prethodno KoJakovskog za smisljenog antikomurni stu, tili, .i v.Ше, ,za 1placeп:ika impe.rijasalto morta.le« koji cini Loesek Kolakovski? Da 1i mooda �6i na prethodnu iпsi.nuaciju da se Kolako·vslki pr&premao da ude u .kг.stas.ki rat sa marksi11ema smisla prikazivati ·istoriju Sovjet skog Saveza prema vjeStackim (.а u nekim pt·imjenama sasvim apsиrdn.im) kl·iterijima »ljevicar.stva« i »desni carstva«. Nepra'Vilno је 1:akode i odred:ivati о.dlиоојисе isto1"ijske mornente pre-ma ·promjenama ·и PolitЫrou Parti je. Od vremena Lenjinove smrti izvjesпe Шa-1-akte1·istike sovjet.ske polШke i ideologije pdkazujtt sistematski porast, 9
dok druge jacaju iН rslabe zavisno od raznih okolnosti. Totalitarni karakter dгZave (tj. teinja za potpunim uni1\tenjem grat!anskog droStva, odnosno nastoj anje drZave da ovlada svim formama dru�tvenog zivota) pokazuje da u periodu izmedu 1923-1953. godine taj gotovo neprekidni porast i tproces NEP ni najmanje nije prekinuo, i pored velike slobode trgovine i postojanja privatne svojine. I kao йtо је о tom vee receno, NEP је Ьiо odricanje od dirigo vanja cijelom ekonomijom pomoeu policije i armije, odri canje koje је imиtcija, а !Эа njom i .тad ni&a klasa, korak IJJO korak slabe svoje pozicije, sto se ne moze zavr5iti n.Wi:m dru:gim do lilkvidac.ijom diktature pro Jetarђa:ta. Opozicija ј е ,gmatr:a1a da је dinduвtrijska proiz vodnja, naтociio i:eska industrija, glaVliJ.a poluga 'SOCijali stickog razvoja. Buhari·n је tvrdio da је glavna ,poluga robna razmjena izmedu grada i sela, .da iproizvodnja иopste nije sama �bi ci:lj, nego ·s11eldstv:o za potrosnj.u i da opozici ja ponavlja ·doktrinu Tugan�Baranovskog, koji је smatrao (u odnosu na kapiialistitku privredu) .da је mogиc eko norn:ski sistem ,gdje proizvoc1nja neograniCeno stvara trzi ste za sebe, bez oiЬzira na оЫm potroonje. Тvrdio је da и sadasnjim uslovima akumulacija na selu ni u kom slu.Cajи nije SUiprotna i.nteres.Шna tra'dnicke k�ase, ne.go se s nji& . prav�. иslovima kada је drzava postala vJasmStv:o Paгti]e, koJa Је imala vlastiti filozofski, antiгeligijski »iiJOgled ma svijet«, takvo odvajanje Ьilo је nemoguce; parтtijska d i eologija mo rala је .postati dгZavm.a ideologija, а sve forme religijskog zivota - antidГIZavna djelatmast; odvajanje crkve od dгZa ve pretpostavlja da nema гazlike u >pгavima izтedu vjeг nika i nevjeгnika, to jest da clanovi vladajuce partije, koja иsvaja ateistiCki pogled na svijet, imajи jednake sanse da ucestvujи и vlasti kao i гeligiozni ljиdi; dovo1jno је samo iskazati taj princip da se .pгedo�i njegova apsиrdnost и .иsloviтa sovjetskog &istema. o,x.zava, koja је od :pocetka imala ideologiju - u sastavи toga filozofsku 'doktгinu izgraaenи na vlastitim rpгetpostavkama ј ko� a odlиc �je о svojoj legitirnilzaciji, nije ·mogla, naraVIDO, p r1zna 1:l_ рлnс1. � neиtralnosti и odnosи na гeligijи. Proganjanja crkve 1 njeno liSavanje svih .prava ispovjedanja vjere nepг�kid�o su tгajali, premda ne s istom intenzivnoscu, tokom 20-1h godina. Na koncи, vlast i sи иspjele da privole djo crkvene hijeraгhije na иstupke (tesko је to nazvati kompromisom, јег se u tom slиcaju pretpostavljajи obostгani иstиpci); u drugoj polovini 20-ih godina veliki ·djo klera - p�sto sи neposl1.11sni pouiЬijani - оiЬесао је lojal•nost i nared1o mo litvu za vladи i driavи. U tom momentu crkva је - nakon va bezbгojnih egze�cija, zatvaranja тanastira, r�l nja i liSavanja gгaaanskih ргаvа klera - vee b1la SJenka nekadasnj e moCi. Bez oЪZ'ira na to, �tireligij �ka pгo!l?a ganda ј dalje је bila ohitni eleтent partlзske vaэp1tne aktlv-
?-
'?
�
61
� j
� �
rg�
nosti; U.�enje iЬorЪenih .Ъez i Ьo z a, osnova�o l 25. v �е odю Jaroslavski, ШIValo dine, kojiln је u �tku llmkov podrвku ,driave ,u svim oЪli�ma � aniranja i iStrebl aV�Ja _ _ ka drug1h m VJerOispOVJe podjednako hri§cana kao il V]. er
sti.
�t:v
a Meautim, najmoeniji centar vaspi tanja novo!? lJeruc Ъiо је rep.resiY11i,.a.Щtem, koji, iako је prolazio nroz � ne faze jacanja i slaЪljenja, tnikad nije рао iSpod mvoa �а kojem је svaki grat!anin u svakom trenutku mogao, ako �е to vlast htjela, podleCi represiji. Тај sistem nije .?ю sputan nikakvim pravom, nego su pravna pra �la uV�Jek _ v1a s ti o konstru'isana na takav nacin da se тepreSIVDOJ stavljala potpuna s1oЪoda upotreЪe nasilja nad graaani��· Prema Lenjinovim direktivama, pravo novog poretka ШЈе treЪalo da ima ni�ta zajedniCko s pravom u ·tradiciona1nom znacenju, tj. s pravom koje Ъi na ЬПо koji nacin moglo ogranicavati aparat vlasti; naprotiv, poSto, и skladu s doktrinom, pravo i t!rko »nije nista 1drugo do« iшtrument klasnog ugnjetavanja, novi је poredak zapoceo od otvore ' nog prtihvatanja upravo tog ргi111СЬра i dЬjav o > revolucio � da vlast narnu za:lronitost«, to jest prosto-naprosto рrшС1!р ne treЪa da ulazi u zafkonske forma1nosti, ddkaze, odbranu, ргаvа optuzenih itd., nego jednostavno da hapsi, zatvara i ublja sve one koji ma·kar i potencijalno izgledaju opasni za »diktaturu pгoletarijata«. Policijski aparat (tj. Ceka) od poeetka је imao pravo da uhapsi ISVakoga, cak i Ъеz odo brenja aparata pravde, а odmah poslije гevolucЧ� z i at� su naredbe koje su p redvidale da rа2Ше kategoriJe lJudi, nejasno okvalifikovane (kao �pekulanti, kontral"'E��?luci? . naгni agitatori, strani agenti itd.) tгеЪа da se »striJelJaJu Ьеz milosti« (nije ·Ъilo jasno koje kategoгije zasluZиju mi lostivo strije1janje). Prakticno to је 2maCilo da sн 1oka1ne policijske vlasti potpuno sloЬodno odlucivale о zivotu i smгti svakog eovjeka. Јо5 1918. godine, na inicijativu Le njina 1 Trockog, osnovani su k ntrac io� logori (upr�vo onc� .. .iJe »klasnih nepriJatelJa«. pod tim :iдlenom) za razne .k:ategor Ti logori ropskog гаdа u poeetku su Ъili samo sredstva гepresije prema politickim protivnicima - kadetima, za- . tim menjsevicima i eserima, kasnije i prema trockistima i drugim 1judima ko,ji su skrenu1i, а uz to i рrеша svebleni cima, nekada�nj,im carskim cinovnicima Ш of.icirima, kri-
nika�
�
?
62
minalcima, Ъiv�im clanovima posjednickih klasa, prema radnicima koji su kr:Sili radnu disciplШш, uo�te prema svJ.m neposluSnim i upokoгenim. Tek poslije �е godina postali su v8Zan element sovjetske privrede kao izvor ma sovnog ropskog rada. U гЭ:2Пliт periodima teroт је Ъiо usmjeгen s posebnom silom protiv razliCitih druStvenih grupa, zavisno od toga sta је Partija u datom momentu htjela prihvatiti za »glavnu apasnost«, ali od poeetka re presivni sistem је nosio osobine potpunog Ьespravlja, dok su svi dekreti i kodeksi sluiili samo radi opremanja oтga na nasilja pravom prolzvo1j ne pгimjene .nasilja. Rano su poeeli spektakular.ni procesi - nрт. esera ili sve�tenika; оразnо upozorenje Ъiо је izv. sahtinski proces (proces u gradu Saht i), tj. proces od poeetka do kгаја izmi.Sljen i zasnovan na iznuden!iJm pmnanjima nekoliko desetina in :!enjera koji эu radbli u Donjeckom rudЗII"skom Ъazenu. Qp tuzeni za sЗЪotazu i »ekonomsku kontrarevoluciju«, oni 'SU trebali da posluze vlasti kao zгtv'eni јагсi, na k!oje .se mo gla svaLiti ·krivica za ekcmoшSke por-aze sistema, za njego vu or.ganizacionu nesposobnost i Ъijedu stanoVIIli�tva. Тај proces (u maju 1928. go dime) .zav.мio se sa 1 1 эmr>tnih ka.Z'ni i mnogim dugogodisnjim kaz.na.ma zatvora. Njegov znacaj, izmed'u ostalog, Ыо је u tome sto је 1ю bblo upozo renje za svu inteligenciju odgojenu u starom poretku da ne m.oZe oeekivati popus-tljivost i blagost. Stenogram sa tog procesa (kojli је So:Шenjicin izva.nredno dobro analizirao) predstavlja z.namenit primjer potpune degradacije svih pravnih ројшоvа u novom poretku. Nema dokaza za to da је bilo ko od paгtijskih voaa Ьilo kada protestvovao ili rpokusavao da •spгi jeei represije i otvoreno la.Zne ргосеsе, dok su zюtve ЪШ neЉolj�evlci. Po kШaji protesta opozicionih grupa otpoCeli su tek onda ka da su policijske гергеsiје tpoCele pogadati clanove tih g.ru pa, odane aktiviste Partije - ali tada ti poku�aji nijesu Ьili ni najmanje znaeajni; policijski aparat u tPOtpunosti је Ьiо !pOtCinjen Staljinu i njegovim pomOOnicima, а na nizim nivoima vec је Ъiо nadreden partijskom aparatu. Nije, medutim, .istina da је taj aparat ikada u cjelosti v1adao Partijom, jer је Staljin tokom rtog vremena vmio v1ast kao §ef Paгtije, а ne policije, iako је pomoeu policije rukovodio Partijom. 63
2. BUHARIN КА:О FILOZOF Jedna od markantnijih oznaka komиnizma Ъilo је uv jerenje о vaznoэti filozofije u politickom zivotu. �иs� marksizam је od pocetka, tj. od ranih P1ehanovlJeVIh djela, tezio da razгaste и cjelovit »Sistem« koji obиhvata i odoovara na sva filozofska, socioloska i politicka pitanja. Pr�da sи se ruski maгksisti razlikovali и tome kakav је »pravi« filozofski sadгZaj doktrine, svi sи vjerovali d a Par tija mora imati i da fakticki ima tacno odreden filozofski pogled .na svijet i da takav pogled moze Ыti samo jedan. Filozofski »neutralizam«, kara'kteristican za mnoge nje macke marksiste, и Rusiji gotovo nije ni postojao. Тај neиtralizam se izrazavao и dvjema logicki :nezavisnim tvrdnjama: prvo, da је marksizaш ·naиena teorija drиstve nih poj ava i da isto tako ne pretpostavlja nikakva filozof ska rj e5enja kao Мо ne pretpostavlja иорЭtе nikakvo nji hovo naиcno istraziv�mje; drugo, da је Paгtija vezana poli tickim programom i drustveno-istorijskom doktrinom, ali и pitanjima Шozofskog Ш rel1gijskog poglteda na svijet ostavlja •slobodu svojim cla·novima. ОЬа •OVa principa ze stoko је napadao Lenjin, koji је u tome zastнpao opste stanoviSte meliu ruskim marksistima.
Poslije revolucije filozofska edukacija rano је rpocela da brine partijske vlasti. Filozofija, meliиtim, jos nije Ыlа kodifikovana. Pored Marklsa i Engelsa, Plehanov је na torn podrucjи Ыо glavni atttoritet. Lenjinova knjiga ni u korn slucaju ruje 2.:nabla ·kanonicki tekst na koji su svi Ыli obavezni pozivati se.
ГВUharin је Ыо prvi od pa rtijskih volia koji је, poslije Le 'n i it{ a, pokusao da izle>Zi op6te principe partijske filozofi je i drustvene doktrine 111а sreden nacin. Bolje је bio pri premljen za taj zadatak nego drugi, јег se u godinama emigracije upoznao s novom sociolo5kom literaturom, citao је Vebera Weber), Pareta (V. Pareto), ::'>tamlera (R. Stammler) i drиge nemaгksistiCkenaнCnike. . av· . е kn "i и eorija istorijskog material1zma: роvч arni prirucrtik marksisticke sociologij Za raz 1 и Od JI Ј apad na jednи ovog •mJnnO n1с!!та, odredenи herezи и maгksiэtickorn pokretи, Bиharinova knjiga је irnala vece amЫcije : trebalo је da bude siste-
(М.
64
Godine�
matsko izlaganje teorije i sluZila ј е tokom mnogo godiJna kao osnovni tekst za teorijsko vaspitanje partijskih kadro va. I и tome је njen znaksizmom-lenjin�zmom u .Staljinovoj interpretaci ji. Ipak, na ta.i narnn su ti Ijudi uvijek potencijalni kritica i, .Ca